ASTERIX ȘI OBELIX ÎN SLUJBA MAJESTĂȚII SALE
Am trecut prin vremuri grele.
Am crezut de multe ori, dar apoi a trebuit să nu mai credem.
Poți să spui asta ?
Dar astăzi,
suntem pe o chilă, chiar.
Credeți-mă, vom recupera pierderile noastre !
Navă la tribord !
La posturi ! La posturi !
Ce v-am spus ?
Aici dragii mei, aici.
Ce naiba...
La posturile voastre !
Ridicați pânzele ! Scoate-ți vâslele !
Grăbiți-vă !
Prea târziu.
La posturi !
Poate cineva să-mi spună ce-a fost asta ?
Aceasta prietenii mei, acest maiestuos sit,
este cea mai puternică armata care a existat vreodată.
Aceasta, poartă numele Romei
la frontierele lumii de azi.
Iar în fruntea ei
este un singur om.
Un lider suprem.
Un războinic care a cucerit Elveția,
a răpus pe germani, a zdrobit pe gali
și care va cuceri acum o insulă
numită Britania.
Marea Britanie !
Aceasta cucerire, prietenii mei,
nu e doar lauri pentru coroana lui Cezar.
Aceasta cucerire,
este darul poporului român pentru băștinașii Marii Britanii.
Acestui popor barbar care locuiește în ignoranța,
îi vom aduce beneficiile civilizației occidentale.
Hei, asta e un rom bun sau nu ?
Aș spune mai degrabă, că e un fruct vechi.
Britania este locuită de un popor misterios
care are un obicei foarte ciudat:
la ora cinci după-amiaza, totul se oprește.
Împinge ! Împinge !
Stai așa.
De ce fac asta, Cezar ?
Pentru a bea apă caldă.
Apă caldă ?
Băutura lor favorită.
O cană de apă fierbinte ?
Drăguț. Cu puțin lapte, vă rog.
Îi vom ataca pe britani,
în fiecare zi la ora cinci.
Vă promit că va fi cea mai rapidă victorie de până acum !
Cred că ar trebui să dăm alarma.
Nu ar fi mai bine să fugim ?
Desigur, dar un domn nu fuge niciodată.
Nu, nu acolo.
Nici acolo.
Perfect.
Aruncă asta, te rog.
Și cheamă-l pe Sir Jolitorax.
Da, Maiestate.
Cu metodele sale ascunse,
Cezar aproape a anihilat armata noastră.
Cuminte cățel...
Dar fiecare bărbat rămas, este aici și vom lupta până la capăt.
Toate că toate Jolitorax, dar mă întreb
dacă putem rezista împotriva legiunilor romane pentru totdeauna.
Un sat a reușit acest lucru.
Serios ?
Da. Se spune că locuitorii acelui sat le-au ținut piept,
datorită unei poțiuni magice care îi face invincibili.
Dacă Maiestatea Să îmi permite,
voi merge să le cer ajutor în persoană.
E o idee bună, Jolitorax.
Unde se află acest sat remarcabil ?
Deci ?
În Galia, Maiestate.
Vrei să ceri ajutor de la gali ?
Nu ar fi de preferat
să fii invitat ?
Bine, pentru gali atunci.
Mult noroc, Jolitorax. Și toate celelalte lucruri.
Goudurix...
E timpul să te trezești.
- Ar trebui să începem ? - Ce să începem ?
- Să-l înconjurăm. - Obelix...
Liderul nostru Abraracourcix, ni l-a încredințat pe nepotul său Goudurix.
Pentru a face un bărbat din el !
Aceasta nu se va întâmpla dacă nu-l botezăm.
Obelix, aceste metode de modă veche nu sunt pentru noi.
Răbdare, psihologie și îndrumare.
Asta e metoda noastră.
Flăcăul va înflori ca un om responsabil, cu care ne vom mândri.
- Deci, îl botezăm sau nu ? - Nu.
Goudurix, ne trezim devreme la țară.
În Lutetia e ora la care mă duc la culcare.
Deci dispari drăguțule, eu nu mă mișc din acest pat.
Obelix...
Ce ? Am folosit psihologie.
Nu l-am botezat.
El nu a vrut să se mute ? Patul s-a mutat.
- Voi sunteți nebuni ! - Nu este distractiv.
E pentru binele tău. Să mergem.
Trebuie să mă îmbrac și să-mi fac părul mai întâi.
Goudurix, ești acolo de două ore !
Ar trebui să folosesc ceva mai multă psihologie ?
Haide.
Părul tău e la fel.
În nici un caz. Înainte nu era făcut.
Acesta este "nefăcutul făcut" uite.
Este nevoie de multă muncă.
Ok, hai să mergem la pădure.
Exercitarea nr.1: "Cum să-i biciui pe romani."
Ce ?
Violența este pentru cei slabi.
Ce-ai spus ?
Îmi pare rău Asterix, mi-am pierdut controlul.
E ceva firesc.
Și nici măcar nu ți-am stricat părul !
- Voi sunteți nebuni ! - Nu.
Haide, urmează-ne.
Cu un pic de noroc, vom găsi o patrulă.
Nu sunt mulți romani rămași, majoritatea sunt în Britania...
Unde s-a dus ?
Sunt norocos că locuiesc în Lutetia.
Dar aveam nevoie de o schimbare de decor, așa că am venit la țară.
Cred că mă va ajuta la compoziția mea.
Sunt un bard. Hei, mi-ai dat o idee !
Serios ?
Voi construi un castel unde iubirea va domni
Unde dragostea este totul iar tu vei fi regina mea...
Ce frumos !
Asta pentru că tu m-ai inspirat.
Scuză-mă, nu ești aici să curtezi fete frumoase,
ci pentru a deveni bărbat.
Hei cretinilor,
un bărbat nu este neapărat o brută grea de cap.
Un bărbat poate fi sensibil atunci când spune "te iubesc"
și care nu se teme să plângă.
Oh, cât de adevărat !
Așadar, lăsați-mă în pace țăranilor.
Nu, lasă-mă...
Aș zice... cred că am găsit ceea ce căutăm.
Ați călătorit mult, prietene britanic.
Ce vă pot oferi ? Mistreț ? O bere ?
O cană de apă fierbinte, vă rog.
Asta e tot ?
Cu un pic de lapte, mulțumesc.
Asterix, Obelix faceți cunoștință cu Jolitorax.
El tocmai a sosit din Britania,
să caute ajutorul nostru împotriva invadatorului roman.
Salutare. Te rog, scutură-mă de mână.
- Obelix ! - Obelix, controlează-te !
- A spus să-l scutur. - E un Britanic. Ei vorbesc diferit.
Ești bine ?
Minunat ! Ce forță !
Presupun că e poțiunea magică !?
Obelix a căzut în ea când era copil.
Nu din nou...
Eu cred că...
cu puterea asta i-am bate cu ușurință pe romani, sau ce !
- De ce tot spui "ce" ? - Nu am înțeles ce este "ce" ?
L-am rugat pe Panoramix
să pregătească poțiune magică, pentru prietenii noștri britanici.
E foarte multă poțiune.
Acesta este motivul pentru care tu și Obelix îl veți însoți.
Nu trebuie să cadă în mâinile inamicului.
Mergem în Britania !
Acolo voi întâlni romani noi. Și ca să fiu sincer,
nu îmi va fi dor de nepotul tău.
Goudurix vine cu noi.
Cu Idefix, nu va fi loc !
Are oportunitatea să-și perfecționeze educația.
Nu...
Șefu' ?
El a spus nu.
Zice că ești prea mic.
E prea departe și nu e loc.
Prefera mai degrabă să-l luăm pe imbecil...
Ne vom întoarce curând.
Le dăm butoiul, mersi, la revedere... Și asta e tot.
Nu vei pierde nimic.
Da, vor fi o mulțime de romani.
Dar știi,
romanii sunt la fel ca stridiile, prea multe îți fac rău.
Să fii cuminte.
Ai grijă de casă.
Mă bazez pe tine.
Nu m-am alăturat legiunii pentru asta.
M-am alăturat pentru a servi Roma,
Nu să arestez clandestini ilegali, toată ziua.
Cezar a spus: pentru stabilitatea imperiului,
fluxurile migratoare trebuiesc controlate.
Și ce înseamnă asta ?
Asta înseamnă...
Uite, ordinele sunt ordine. Nu te opune...
Prinși în flagrant !
Ce ? Galii pot merge la plajă.
Miros a clandestini ce se îmbarca. Să mergem să-i controlăm.
- Nu conta pe mine. - Ce ?
Ca și cum n-aș fi.
Dar, e simțul datoriei, e conștiința ta.
Legiunea romană, control la frontieră ! Arată-mi papirus tău.
Aici.
- Asta e vechiul model. - Oh, da ?
Cele noi sunt din piatră.
Imposibil de falsificat. Sunt prea multe falsuri.
Ce e în butoi ?
Problema cu romanii este că, sunt foarte nerăbdători.
Vorbești despre mine ?
Jolitorax, e timpul să testezi poțiunea.
Ce-i asta ?
O secundă, te rog.
Ar putea lipsi simțul de datorie, când vine vorba de supraviețuire...
- Ei bine ? - Ei rezista.
Pe Jupiter !
Sapiensul meu are limite !
Vrei să spui răbdarea ta ?
Nu, sapiensul meu. Înțelepciune. Nu vorbești latină ?
Cer Senatului întăriri.
Ave, Cezar !
O delegație de senatori cere audiență.
Extraordinar ! Mă gândesc la Senat și Senatul vine la mine.
Sunt obișnuit cu zeii ! Arată-le intrarea
și pregătește o orgie. Le va place asta.
Ave,
membri de onoare ai Senatului.
Acesta este un privilegiu...
Ave, Cezar.
Senator Lucius Fouinus.
Senatul ne-a ordonat să auditam conturile tale.
Ce să faceți ?
Auditam conturile tale. E în latină. Asta înseamnă...
Știu ce înseamnă !
M-am uitat la cheltuielile tale. Ele nu sunt foarte clare.
Serios ?
De exemplu...
Aceasta cheltuială de 20.000 de sesterces
pentru o călătorie dus-întors,
Alexandria-Londrium cu galena privată.
Cleopatra a venit pentru weekend.
Cleopatra nu poate să ia o barcă normală ?
Este regina Egiptului.
Atunci de ce nu plătește Egiptul ?
Oamenii mei și cu mine vom examina acest lucru.
Sper că nimeni nu va încerca să ne influențeze.
Nu aș visa la așa ceva.
Orgia senatorilor este gata.
Ar trebui să chem fetele ?
Dar întăririle noastre ?
Iartă-mă mare Cezar, dar aș avea o idee.
Ascult.
De ce nu folosim fondurile noastre secrete pentru a angaja mercenari,
să facă munca noastră murdară ?
Presupunând că astfel de "fonduri secrete" există...
Ce ai în minte ?
Cele mai grave barbarii din toate, Cezar.
Normanzii.
Un popor de temut din nord,
unde zăpadă nu se topește niciodată și e întuneric timp de șase luni.
Acești războinici fără milă care beau din craniile dușmanilor lor,
au o particularitate...
ei nu știu ce-i frică !
Care e numele tău ?
Megacursus, nobile Cezar, onorat să vă servească.
Ei bine Megacursus, găsește normanzii și angajează-i.
Dacă reușești în această misiune,
vei fi un om bogat.
Și acum să ne bucurăm de orgie.
- Disprețuiesc pierderile. - Și eu ?
Nu, vei primi orgie la pachet pentru călătoria ta.
De ce mă
părăsești...
De ce mă abandonezi...
De ce mă părăsești...
Am înțeles de ce.
De ce totul s-a terminat...
De ce mă părăsești...
Îmi dai dureri de cap.
- Așa mă exprim. - Îți exprim eu una !
Obelix, răbdare și psihologie.
Goudurix, ce vrei să fii ?
Vreau să fiu un bard.
Dar bătrânul vrea să fiu un druid.
Druid este o profesie fascinantă.
Da așa e, 60 de ani de școlarizare. Nu, mulțumesc.
Ce este o bucată britanică ?
Un turist !
Nu o lua personal.
E pentru că în Galia spunem că britanicii sunt un fel de...
Adică, nu ești foarte...
Dar despre tine ? Cum ne văd britanicii ?
Să zic, vă găsim aroganți,
guri mari, libidinoși,
lași, inculți...
și murdari.
De ce m-ai părăsit...
Nu mai behăi ca un miel, nu vei deveni niciodată bărbat.
Cum trebuie să fie un bărbat, mai exact ?
Că voi, doi tipi care locuiesc împreună cu un câine mic ?
O să-l omor.
Am promis șefului că îl ducem înapoi întreg și nevătămat.
Calmează-te.
În Britania, doi oameni care locuiesc împreună, este ceva obișnuit.
Nu e același lucru.
Cred că este o mică neînțelegere.
Noi nu locuim împreună, împărtășim aceeași locuință.
Ca și cum am fi colegi de cameră.
Ca doi colegi de muncă, care au aceleași ore.
E o chestiune de practică.
Nu te-aș fi lăsat niciodată...
N-aș fi plecat niciodată...
Fii binecuvântat, Obelix.
Nu am fost eu.
Scuze.
Îmi pare rău că-mi impun prezența mea în barca dvs drăguță, nobili călători.
Dar trebuie să ajung în Britania,
liniile regulate cu barca nu iau papiruși ilegali, ca mine.
Eu zic că el este original, nu-i așa ?
Nu-ți fă griji,
atunci când vom debarca, voi pleca și nu mai deranjez.
Nu e nici un deranj.
Dar de ce Britania, domnule... ?
Pindepis. Numele meu este Pindepis.
Eu vin dintr-o țară săraca, îndepărtată, în valea fluviului Gange.
Se zice că te îmbogățești în Britania, așa că am decis să-mi încerc norocul.
Ce-i asta ?
O plantă de acasă. Crește peste tot.
Mă simt mai puțin singur, când sunt cu ea.
Deci, vă rog nu mă aruncați peste bord.
Nu știu să înot !
Mi-e foame.
Și mie.
Cred că avem un mesaj.
Maiestate, un mesaj de la Jolitorax.
Ce spune ?
"Maiestate, am plăcerea de a vă informa, că"
"butoiul a ajuns pe pământ britanic."
"Cu stimă, Jolitorax."
Excelente știri. Nu-i așa, dragilor ?
Hei tipilor, drumeția nu e treaba mea.
- Dacă vrei să devii bărbat... - E în ordine, lasă-l.
Eu zic că e un loc calm și liniștit pentru a mânca.
Sper că au mistreț.
HANUL MISTREȚULUI
Bună seara.
Doriți cina ?
Da, mai degrabă. Am vrea patru ordine de mistreț.
Desigur. Stați acolo.
Bună seara.
Este mistrețul lor ?
Nu arată prea vesel pentru mine.
Este o delicatesă britanică:
mistreț fiert cu sos de mentă.
Delicios.
De ce miroase a peste ?
Pentru că îl fierbem întotdeauna cu ficat de cod.
Altfel, nu ar avea nici un gust.
Bietul animal.
Ave.
Căutam pe galii
care au debarcat ilegal.
Ave. Nume, prenume, profesia și locul de reședință.
Da, desigur.
Suntem comercianți britanici într-o călătorie de afaceri.
Numele meu este Jolitorax, iar el este Asterix.
Bună seara.
Obelix...
- Bună seara. - Nu. "Bună seara".
- Bună seara. - O secundă. "Bună seara".
Nu, "bună seara".
Mai cu accent.
Bună seara.
Asta e tot.
Și nepotul meu... Tetaclax.
Săracul băiat este mut.
Soldați ! Căutați în han !
Poftă bună, britanici.
Nu știu cum puteți mânca chestia aia...
Voi britanicii...
Nimic de raportat, domnule.
Bună seara, domnilor...
continuați.
Pe Toutatis !
În numele Romei,
predați-vă galilor !
Bravo ! Ai stricat seara...
Nu e vina mea.
Mistrețul cu ficat de cod este inuman.
Ai dreptate, nu e vina ta.
Nu a fost niciodată și probabil nici nu va fi.
Încerci să fii drăguț ?
Știi ce ?
Chiar și atunci când ești în preajmă, mă simt singur.
Sunt subnutrit intelectual.
Haide, să trecem peste asta.
Nu. M-am săturat de tine.
M-am distrus pentru o calamitate mergătoare, un blestem,
un dezastru natural, numit Obelix.
Și ce primesc ?
Nimic.
Mă sacrific pentru nimic. Deci vezi, m-am săturat.
Sincer,
"doi tipi care locuiesc împreună cu un câine mic" nu este pentru mine.
Ce ai împotriva lui Idefix ?
Trebuie să întâlnesc pe cineva.
Cine ?
Cine știe ! Dar niciodată nu se va întâmpla cu tine agățat de mine.
Care e problema lui ?
Trebuie să întâlnească pe cineva, dar nu știe cine e.
Deci, sigur că e iritat.
Cezar a fost foarte clar,
dacă curățați satul de rebelii britanici,
vă va spăla cu aur.
Aurul aduce numai lux,
iar luxul slăbește spiritele oamenilor.
Asta e ceea ce vrei, românule ? Vrei să ne slăbești ?
Nu în viața mea, Grossebaf.
Numai frică ne-ar putea ispiti să călătorim în această țară.
Frică ?
Chiar și cele mai slabe națiuni știu ce e frică. Dar nu noi !
Nu noi !
Cu toate acestea, am încercat totul.
Am făcut experimente...
Și ?
Mai degrabă durere decât frică, continuă.
Am încercat să o insuflăm copiilor noștri...
Fără succes.
Frică ne scapă.
Pe Odin, vrem s-o cunoaștem !
Vrem s-o cunoaștem !
Dar de ce ?
El întreabă de ce...
Toată lumea știe că frică îți dă aripi, românule !
Războinicii mei și eu visam că zburăm. Că păsările.
Atunci sunteți norocoși.
Britanicii sunt cel mai temător popor din lume.
Chiar sunt ?
Da, desigur.
De fiecare dată când le pui o întrebare, ei răspund:
mi-e teamă că... sau mă tem că...
Atunci am decis !
Pe Odin, navigăm spre Britania !
Domnilor...
Bine ați venit la Londrium.
Romanii ne caută. Să ascundem butoiul.
Bună idee. Dar unde ?
Folosiți-vă creierul. Care este cel mai bun loc
pentru a ascunde un copac ? În pădure.
Deci, cel mai bun loc pentru a ascunde un butoi ?
În pădure.
În ?
În pădure...
Un han ! Cu alte butoaie.
Excelent !
Știu locul.
Vărule Jolitorax, cu frică îmi face plăcere să te văd.
ȘI mie la fel, Relax.
Dar hai să nu ne emoționăm. Sunt în misiune pentru Regina.
Îmi iau rămas bun de la soție și copii, apoi sunt al vostru.
Nu este necesar. Noi vrem doar să ascundem acest butoi, în ale tale.
Înțeleg. Simplu ca bună ziua. Îl vom pune în pivniță.
Urmați-mă.
Unul robust, vă rog.
Energia din acest oraș, este uimitoare.
Scuză-mă ?
Energia de aici este uimitoare. Te simți ca și cum totul este posibil.
Da, poate.
E adevărat. Sunt din Lutetia. E mort în comparație.
Este blocat într-o călătorie în timp.
- Ești din Lutetia ? - Da.
Ei bine, nu e departe. Cam două săptămâni de mers pe jos.
Oamenilor le plac robuștii aici.
- Următorul îl dau eu. - Nu, mulțumesc...
Insist. Știu la ce te gândești.
"E un gal, ai grijă, sunt toți afemeiați."
Ei bine, eu nu. Nu sunt un afemeiat.
Sunt doar un tip care iubește viața.
Viața e magică, momente temporale, vezi ?
Aici, începem să ne cunoaștem unul pe altul.
Sunt plin de energie ca acest oraș. Vreau să trăiesc, să râd, să plâng.
Da, eu sunt un bărbat care știe să plângă.
Nu mi-e rușine să spun că plâng.
Plâng foarte des, pentru nimic.
Îți plac bărbații care plâng ?
Nu chiar.
Care e treaba ? E sigur butoiul ?
- Ce ? - Ai niște spumă...
Deci, ce facem acum ?
Ei bine,
presupun că i-am putea face o vizită surpriză Ofeliei.
Cine e Ofelia ?
Logodnica mea.
Este încă ceva...
Am auzit că puicuțele britanice erau cățele, dar ea e fierbinte.
Da, ea e drăguță. Acea rochie neagră într-adevăr, i se potrivește.
Jolitorax...
Ce surpriză.
Sunt nespus de fericit.
Dar fără exuberanță. Sunt într-o misiune pentru Regina.
De când am venit în Londrium, am vrut să te întâlnesc...
Goudurix. Mișto.
Bine, calmează-te !
E logodnica lui. Arată puțin respect.
- Iartă-l, e tânăr. - E în regulă.
Asterix. La dispoziția dumneavoastră.
Încântat să vă cunosc.
Foarte încântat.
- Prietenii mei sunt... - Gali.
Am ghicit, după cum vezi.
După accent ?
Nu, după miros.
Părinții mei sunt plecați, dar insist să rămâneți.
Împreună cu d-na Macintosh, voi pregăti masă pentru voi.
Energia din acest oraș este uimitoare.
Oh, într-adevăr ?
Simți ca și cum orice e posibil aici...
Ai putea întâlni oameni minunați,
schimb de idei,
să te îndrăgostești, ai putea avea aventuri intense, dar scurte...
Știi tu, toate alea.
Am auzit că tu și prietenul tău aveți un câine mic.
Nu l-ați adus ?
Nu.
Ce e asta ?
Gali clandestini cu o armă secretă într-un butoi ?
Da. Arestăm toți galii rezidenți.
Femei, chiar și copii.
Le vom arde casele.
- Nu. Trebuie să găsim butoiul. - Dar cum ?
Folosiți-vă creierul...
Care e locul cel mai bun pentru a ascunde un copac ?
În pădure !
Deci, cel mai bun loc pentru a ascunde un butoi, ar fi...
Un han !
Căutați în fiecare pivniță, în fiecare han din Londrium
și confiscați toate butoaiele !
Cu copacul cum rămâne ?
Găsiți butoiul !
Vă voi fierbe și vă voi da la lei, cu sos de mentă !
Nu cred că mă place.
Cine ?
D-na Makichtok. Nu mă place.
Cu ea, se pare că nu ar trebui să fii pretențios.
Nu prea se vede că tu și Ofelia sunteți logodiți.
Aș spune că nu se vede deloc.
Asta e pentru că noi britanicii suntem prea încuiați.
Un domn
niciodată, în nici o circumstanță, nu trebuie să compromită logodna lui
prin a fi prea... cum aș putea să spun ?
Arogant.
Vizitele neînsoțit, trebuie să fie rare și să dureze doar o clipă.
Și când a fost ultima ?
Anul trecut.
Înțeleg.
Atunci când Ofelia ne-a invitat să rămânem, am ezitat.
Dar mă bucur că am avut îndrăzneala să accept.
Ai îndrăzneala să-mi dai sarea ?
Scuze.
Îți place d-na..."ce-față-are" ?
Atunci, fă-i un cadou. Funcționează întotdeauna.
E o idee bună.
Știu...
În numele Romei, deschide-ți !
Căutați în han !
Legionari !
E o armă secretă într-una din aceste butoaie.
Pentru a o găsi, vom aplica metodologie și rigoare.
Faci o gaură și guști.
Dacă are un gust suspect, să mă anunțați.
În caz contrar, marchează butoiul
și treci la următorul. E clar ?
La comanda mea !
Executarea !
Rododendronii au fost frumoși în acest an.
Oh, într-adevăr ?
Begoniile de asemenea.
Dar nu și floarea-soarelui.
Îmi pare teribil de rău să aud asta.
Probabil că a durat o viață pentru a face asta.
Macintoshii au lucrat
la această tapițerie timp de cinci generații.
Înțeleg.
Când se va termina,
va fi mândria familiei noastre.
Energia din acest oraș într-adevăr este uimitoare...
Scuze.
Îmi pare rău că dau buzna așa.
Romanii au confiscat butoiul cu poțiunea magică !
Dacă vreți să-l găsiți,
are "Relax" scris pe el.
Ave, Claudius Lapsus, lasă-mă să gust.
Nu, e butoiul meu.
Nu e al tău, e al tuturor.
Hei, tu !
Vino aici.
- Îl dau gata ? - Da, în liniște.
Obelix, în liniște !
Am înțeles.
Foarte bine.
Ești un prieten grozav.
Haide, nu avem timp de pierdut.
Pot să beau asta, Nu am căzut în ea.
Aici.
Le luăm pe toate. Le vom sorta mai târziu.
Obelix, ajută-ne.
Nu-mi vine să cred.
Am gustat doar un pic. Aproape deloc.
Cum marele Cezar a spus,
suntem aici pentru a promova valorile civilizației noastre.
Dar nu vom reuși,
dacă băștinașii ne consideră inamici.
Britanicii sunt mândri.
Tratează-i cu curtoazie. Arată-le că suntem o națiune mare.
Iată o oportunitate de a demonstra asta.
O zi bună
și tot felul de lucruri, prieteni britanici.
Vezi ? Dacă nu o facem, avem șansa "grasă".
Cine m-a făcut gras ?
Cine mă sunat de grăsime ?
Cine m-a făcut gras ?
Obelix !
Dumnezeule milostiv.
Un car abandonat... Noroc chior pentru un hoț de care !
Bravo, Obelix ! Bună treabă, amestecarea.
Fugi Jolitorax !
Îmi pare rău Asterix, un domn nu fuge niciodată.
Scuză-mă, nu ai văzut un...
- Ești un gal ! - Da, dar nu din Lutetia.
Ce faci aici ?
Caut un butoi. L-ai văzut cumva...
Îmi plac galii !
Ești mult mai distractiv decât britanicii.
Mulțumesc... serios ?
Nu ai un porumbel poșta în cazul în care vreau să te contactez ?
E unul dintre gali.
Ridicați-l !
Domnule Jolitorax ! S-a întâmplat ceva de nedescris.
Calmează-te, d-na Macintosh.
E înspăimântător ! Domnișoara Ofelia a dispărut.
Calmează-te, dragă doamnă.
Și mai rău, cu Goudurix !
Ei au vrut să facem o plimbare pe plajă.
Firește, am refuzat categoric.
Doar că, diavolul de Goudurix
a furat un car și...
și ei doi au fugit !
Foarte bine. Mă ocup eu de asta.
În ce direcție au plecat ?
Încolo.
Oh, sunt îngrozitoare.
Nu, nu. Te descurci de minune.
De ce nu i-ai ajutat să caute butoiul cu poțiunea magică ?
Tu ești poțiunea mea magică.
Ce drăguț din partea ta.
Nu e drăguț, e adevărat.
Poțiunea lor nu are legătura cu puterea.
Serios ?
Atunci ce are legătură cu puterea ?
Asta...
Nu se potrivește.
Voi britanicii sunteți atât de încuiați.
Puicuțele sunt mai ușor de agățat în Lutetia.
Serios ?
Pun pariu ! Ele știu că sărutul nu este un lucru adecvat.
E vorba despre momentul oportun... și acesta a fost momentul potrivit.
Și dacă nu vrei să...
Stai...
E un sărut galic.
Haide, nu e mare...
- Sunt britanici ? - Nu sunt foarte mari.
Te ascunzi în spatele meu ? Asta e lașitate.
Nu-mi pasă.
Căutam pe Cezar și armata sa. Știți unde sunt ?
Nu vreau să mor !
- Adună-te. - Mi-e foarte frică !
Aș zice mai bine, că ești un campion al fricii !
Ai auzit asta, Yadutaf ?
Prinde-l Tetedepiaf, înainte să zboare.
O să-l duc în tabără. Du-te în cel mai apropiat sat,
întreabă de Cezar și apoi ucide-i pe toți.
Cum pot găsi satul ?
Ea te va duce.
- Și apoi, ce fac cu ea ? - O vei ucide și pe ea, prostule.
Oh, da.
Bună ziua, prietene străin.
Așteaptă. În primul rând, trebuie să cădem de acord în privința regulilor.
Ce reguli ?
Bine, fără reguli.
Mulțumesc.
Nu a fost nimic. Aveam nevoie de antrenament oricum.
Am auzit că nu ai ieșit singură.
Normanzii l-au răpit pe Goudurix ! Sunt foarte îngrijorată.
Pe bună dreptate, draga mea.
Șansele sunt minime, a fost transformat în pâine prăjită.
Ce îngrozitor !
Da așa este !
Bine atunci, eu zic să mergem acasă.
Insensibilitatea ta
mă întristează profund.
Și eu am motive să fiu trist.
Dar nu vreau să te jignesc, dând vina pe tine.
Deci, fie ! M-am abătut de la calea cea dreaptă.
Dar cum să nu o fac ?
Ești la fel de plictisitor ca o zi de iarnă
și mai rigid decât d-na Macintosh.
Ți-a luat șase luni pentru a-mi vorbi,
un an pentru a-mi cere mâna,
și abia am schimbat zece cuvinte în tot acest timp.
Când pot spera să am
un pic de companie,
poate chiar ceva căldura umană ?
Pe patul de moarte ?
Comportamentul meu a fost ca al unui domn britanic.
Dacă acest lucru nu ți se potrivește,
atunci nu suntem făcuți unul pentru celălalt.
Ce faci aici ?
Am fost arestat în urma unui control.
Voi fi deportat cu caravana următoare.
Tu !
Vino cu mine.
Mișcă-te.
Scuză-mă,
pot primi puțină apă pentru planta mea ? Are mare nevoie de ea.
Nu mai are nevoie acum.
De ce ?
De ce, ce ?
De ce ești mereu în picioarele mele ?
Hei Iulius, fiecare poveste are un personaj bun și unul rău.
Și tu ești cel rău ?
Nu, tu ești cel rău.
Acestea sunt aventurile lui Asterix, nu ale lui Cezar.
Aventurile lui Asterix !
Vezi asta ? "Războaiele galice."
Aventurile lui Iulius Cezar, de Iulius Cezar, în șase volume.
Asta prietene, este istorie.
Sună megaloman pentru mine.
Nu cred că realizezi pe deplin cine sunt eu.
Domnia mea va avea un astfel de impact, încât în 2000 ani
oamenii vor spune, "Suntem în anul 2000 J.C."
- Tu ce-ai mai făcut ? - Eu ?
Da, tu cu aerul tău de superior. Cum îți vei dobândi faima ?
Eu nu pretind prea multe.
Încerc doar să fiu un tip decent.
Mă trezesc fericit.
Amicii mei și cu mine, ne ajutăm reciproc.
Râdem, ne certăm.
Și în fiecare duminică, mâncăm câte un mistreț mare împreună.
Te-ai vândut.
Nu, nu m-am vândut.
În satul meu, sunt foarte respectat.
- În satul tău ? - Da.
Asta nu mă încântă.
Ascultă, îți fac o propunere.
Vino să lucrezi pentru mine.
Mintea ta, unită cu puterea mea...
am face o echipă zdrobitoare.
De ce aș face asta ?
Pentru că eu sunt tatăl tău.
Nu...
Ai crezut ! Da, ai făcut-o.
Ai căzut în plasă !
Nu, deloc.
Prostii.
Lupți în bătălia greșită.
Apărând pe cei oprimați, îți irosești sentimentalismul.
Ți-ar putea flata ego-ul, dar e inutil.
Doar ce salvezi o rasă, iar altul o masacrează.
Trebuie să fii realist și lucid. Nu are nici un rost.
Oricum, britanicii sunt ciudați.
Se prefac că sunt de treabă acum,
dar cu prima ocazie, ei îți vor declara război pentru 100 de ani !
Ascultă-mă.
Tu-mi dai butoiul, eu îmi termin invazia,
și vom șterge urmele civilizației lor. Nu va mai fi apă fierbinte,
nu mai fi carne fiartă. Și îi vom face să vorbească normal.
Nu ar fi un serviciu adus umanității ?
Da.
Dar nu.
Luați-l de aici.
Torturați-l până vorbește ! Ajunge ! Mă scoate din sărite.
- E treaz ! - Campionul e treaz !
Campionul ! Campionul !
Șefu', e campionul.
Sperie-ne.
- Scuză-mă ? - Sperie-ne !
Am călătorit de departe pentru a descoperi frică. Îți ordon să ne înveți.
Frică ? Frica este...
Nu știu...
Tremuri, transpiri, dinții îți clănțăne,
îți vine durere de stomac...
E gripă ! Frica este gripă !
Cum l-ai prins ?
L-am prins sărutându-l pe vărul meu, Epitafe.
Pentru ultima dată normandule, îți cer...
Unde l-au dus pe Goudurix ?
Draga mea Ofelia, mă tem că nu este un comportament adecvat.
Domnule Tetedepiaf, deși prezența dvs. aici nu a fost
alegerea dvs. ca să spunem așa,
vom face totul posibil pentru a vă crea o ședere plăcută.
Așa că vă rog, dacă aveți orice fel de nevoi, doar cereți-ne.
Vrei.. eu.. dau.. ceva.. ție ?
Să beau !
Mă tem că nu am auzit corect.
Vreau băutură ! Dă-mi !
Multe greșeli în atât de puține cuvinte !
În primul rând, unul nu vrea ceva,
altul spera.
Sau mai bine, altul dorește.
În al doilea rând,
noi britanicii suntem foarte agitați, când vine vorba despre formele de adresare.
În al treilea rând și ultimul,
se obișnuiește, atunci când exprimi o cerere,
să folosim fraze politicoase.
Mi-e sete !
De data aceasta, în mod excepțional,
voi da dovadă de flexibilitate
și voi îndeplini cererea dumneavoastră.
E fierbinte !
Pe Odin, vrei să mă otrăvești, vrăjitoareo ?
Tu, tu... Dezleagă-mă !
Dezleagă-mă !
Pe Odin, dezleagă-mă !
Draga mea Ofelia,
cred că domnul Tetedepiaf ar beneficia foarte mult
de un curs intensiv în maniere adecvate.
Dacă mai mulți domni stau așezați
și o doamnă intra în cameră,
domnii trebuie imediat să se ridice în picioare
și să aștepte ca doamna să-i invite să stea.
Fie verbal, fie cu un semn blând.
Cam așa.
Dacă doamna dorește să se așeze,
unul dintre domni, primul de la stânga ei, desigur,
trebuie să vină să stea în spatele său...
Deci galule, unde e butoiul ?
Îți face plăcere torturând oameni ?
Adică, e o treabă pe care ai recomanda-o
celor tineri ?
Vorbesc serios, rareori ajung să te cunoască oamenii.
Iar când o faci, e de obicei, peste tot.
Unde e butoiul ?
În cazul tău, a fost o vocație ?
O pasiune care a devenit profesie ?
Sau cariera de consilier te-a orientat ?
Pentru că nu e în mod evident o treabă colaterală, faci treabă bună.
Dar apoi m-am gândit,
dacă nu ai ales asta, de ce continui ?
Bine, bine !
Voi vorbi.
Acum voi vorbi.
Ascult.
Ce se întâmplă dacă am decide să punem capăt relației ?
De ce nu ne predicam iubirea și fraternitatea în schimb ?
Prea rău pentru tine, galule.
Da ?
Cine este ?
O zi bună.
Am crezut că nu vei mai ajunge aici !
Eliberează-mă, mă arde.
Ce mai aștepți ?
Mă gândesc la ce ai spus. Fiecare pentru el...
Obelix...
Poate ar trebui să luăm o pauză.
Nu este amuzant.
E crud din partea mea să aduc vorba de istoria antică.
Să mergem. Să-l lăsăm în pace pe Asterix...
Vrei scuze ?
Bine, dar nu așa.
De ce nu ?
Nu va însemna nimic. Voi fi constrâns să fac asta.
Eliberează-mă, iar eu voi cere scuze în felul meu.
E o nebunie, chiar dacă manetele lor o iau în direcția greșită !
Iar scuzele tale ?
La revedere, Pindepis. Îmi pare rău pentru planta ta.
Am păstrat frunzele. Sunt sigur că îmi vor aduce noroc în continuare.
La revedere. Și mulțumesc din nou.
Unde e butoiul ?
A dispărut.
Atunci ar fi înțelept să ne despărțim.
Eu voi căuta butoiul, iar voi, pe Goudurix.
Goudurix ? De ce pe Goudurix ?
Refuzi să divulgi secretul tău.
Nu, jur...
Am putea să-l tăiem pentru a găsi frica lui.
Da, tăiați-l.
Tăiați-l ! Tăiați-l !
Destul cu distracția. Trezește-l și du-l pe faleză.
Vreau să văd o demonstrație de zbor.
Perfect.
Un strop de lapte în apă fierbinte, domnule Tetedepiaf ?
Mulțumesc, un pic da.
După cum puteți vedea d-na Macintosh,
l-a transformat pe dl. Tetedepiaf într-un gentleman perfect.
Din păcate,
el refuza în continuare să spună unde a fost dus Goudurix.
Crede-mă când spun îmi pare rău,
dar un domn nu-și trădează niciodată tovarășii de arme.
Îl vom lăsa să scape. Ne va duce la poporul său.
D-na Macintosh,
a-ți putea veni la bucătărie cu mine pentru un minut ?
Spune-mi, Obelix...
nu trebuia să mergem la vânătoare de mistreți în pădure ?
Nu, de ce ?
Ba da, ți-am spus
"Hai să mergem la vânătoare de mistreți în pădure."
Oh da, desigur ! Să mergem la pădure !
Iar începi...
Da, hai să mergem la vânătoare de mistreți în pădure !
Asta e ceea ce am spus eu.
Ești pregătit de plecare ?
Unde ?
Ce ? Știu că e o farsă.
Ce vrei ?
Scuză-mă că vă deranjez, dar acela este carul dumneavoastră ?
Ce-ți pasă ?
Sunt în el niște butoaie care au fost furate de la mine.
Și ?
Și cred că dispariția lor are legătură cu dvs.
Vrei să spui că arăt a hoț ?
Ei bine...
Da.
Mergem la pădure ?
Bine, mă ocup eu de asta.
I-a loc, domnule Tetedepiaf.
Am vrut doar să știu
dacă intenționați să stați la cină.
Pentru că dacă o faceți,
v-a trebui să fac ceva cumpărături în plus.
Aș fi într-adevăr încântat, dar
din păcate, am o altă întâlnire.
Nu prea am înțeles bine.
E simplu. Am lăsat să se înțeleagă că nu era așteptat la cină
și ca un gentleman perfect, el nu a îndrăznit să abuzeze de ospitalitatea mea
și așa a plecat.
Asta e tot.
O zi bună să aveți.
De asemenea.
Oh, nu...
Nu !
Nu ! Voi face orice vrei tu !
Voi învăța normanda ! Mănânc sigiliul !
O să-mi vopsesc părul blond ! Nu mă aruncă !
Ai milă !
- Ce este "milă" ? - O altă invenție de-a lor.
Zboară acolo jos, fă un viraj, apoi aterizează aici.
Nu-ți fă griji în privința traseului.
Totul e trasat.
Bine, aruncați-l.
Nu !
Priviți !
Tetedepiaf !
O zi bună, șefu'.
Poate acest buchet amărât să ajungă la inima ta ?
În orice caz,
l-am ales cu dragoste.
Nu suntem aici pentru a gusta din specialitățile locale.
Unde ai fost ?
Am fost oaspete într-o casă bună,
unde ospitalitatea a fost ireproșabila.
Dar nu contează...
Sunt nespus de fericit să vă văd din nou pe toți.
Ai dreptate, fără sentimentalism.
Bine, hai să mergem...
A fost vrăjit.
Fermecat !
Nu, te înșeli. Nu am fost vrăjit,
am fost educat.
Educat ?
Într-adevăr, educat.
De către cine ?
De ea...
Ea ne va educa și pe noi ! Că Tetedepiaf !
Tu, de acolo !
Vino aici, ca să te pot pedepsi !
Ce se întâmplă cu noi ?
- Corpul meu tremura ! - Transpir !
Am o durere de stomac !
Asta înseamnă că ne e frică !
Urmați-mă !
Acum, că ne-am însușit frică, vom zbura departe.
Hei, tu !
Vino aici !
Sălbaticule ! Bădăran grosolan ! Cretinule !
Tu și oamenii tăi
sunteți niște bestii !
Sălbatici, vandali, porci ! Ce tot spun ?
Șunci mergătoare și creiere de brânză !
Și tot felul de lucruri.
Mi-e așa de foame, încât mi-aș mânca propriul stomac.
Cum l-ai digera ?
Un mesaj nou de la Jolitorax.
Slavă Domnului ! Sper că va fi în curând aici.
"Sper că Majestatea Sa este bine și în stare bună de sănătate."
"Vremea aici este blândă cu dușuri împrăștiate, "
"dar nimic îngrijorător."
"Slujitorul vostru credincios, Jolitorax."
Trimite un mesaj lui Jolitorax.
Vreau să știu unde este butoiul.
Domnule Obelix...
Da ?
Veți avea bunăvoința de a uita ceea ce a-ți văzut și auzit
pe faleză mai devreme ?
Puteți conta pe mine. Voi fi la fel de mut că o păpușă.
Mulțumesc, domnule Obelix.
S-ar părea că sunteți un domn, până la urma urmei.
Asta nu e de ajuns ! Am nevoie de patru !
Unu, doi, trei și patru !
Legiunea a opta sosește în șase zile.
Prea mult timp ! Spune-le să accelereze cadența.
Bărbații nu au dormit sub un acoperiș de săptămâni.
Și ce, asta este campania. Campingul e distractiv, nu ?
Un mesaj de la Langelus: "Propunere pentru fortificarea..."
Nu avem timp ! Lasă-mă să vorbesc cu el !
Alo, Langelus ?
Alo ?
Lang... Nu funcționează.
Nu funcționează !
Nu le voi înțelege niciodată pe femei.
Dacă nu le cauți, nu le găsești.
Dar nici nu le poți căuta prea mult.
Deci, va trebui să le cauți fără să le cauți,
în timp ce pretinzi că le cauți.
Asta e peste capul meu.
Ce vrei să spui ?
Cred că femeile...
Nu, taci din gură.
Îmi plac mult.
Deci ?
Cred că știu unde este butoiul.
Acesta a fost vândut unui hangiu, care l-a vândut echipei Camulodunum.
Ce echipă ?
Un sport tipic britanic,
unde două echipe de câte 15 jucători, lupta pentru o vezică.
Sună distractiv.
Camulodunum joacă azi.
Butoiul sigur e acolo.
Îl iau pe Obelix și am plecat.
Te provoc la duel.
Nu ai idee prin ce am trecut. Deci, doar...
Ia sabia aia și luptă, lașule !
Ești nebun ? Asta a durut !
Ce se întâmplă ?
Mă tem că aceasta este o chestiune privată.
Cred că folosește psihologia.
- Dacă se întâmplă ceva ? - Vom explica.
Deci ?
Vom explica.
Lașitatea ta nu are limite ?
Nu e lașitate !
Te rog, nu pretinde că onoarea ta este în joc.
Dorești doar să-ți potolești setea de gelozie.
Cred că a înțeles.
Ești pe punctul de a mă critica din nou.
Și tu persista la sustragerea de la datoria ta.
- Ce vrei să spui ? - Pare evident pentru mine.
Chiar ești prea prost.
Bine... fie ! Omoară-l !
Dar dacă o vei face, vei pierde orice credibilitate în ochii mei.
Adevăratul curaj nu constă în uciderea unui tânăr prost într-un duel...
Ci a privi o femeie în ochi
și a-i spune sentimentele.
Femei, femei, femei...
Creaturi slabe și dezamăgitoare.
Are dreptate, e important să-ți exprimi sentimentele.
Serios ?
Da. Dacă o iubești, spune-i.
Nu te juca cu asta, bătrâne.
Ofelia ?
Am vrut să-ți spun despre sentimentele mele.
D-na Macintosh...
Frumoasă zi, nu-i așa ?
Mă simt complet gol.
Nu am nici o putere.
Am întâlnit obstacole în trecut,
dar de obicei dorința de a cuceri, învinge.
Dar de data asta, sunt extenuat.
Această dorință de a cuceri...
Ce evocă asta ?
Putere și glorie, nu pot să mint.
Putere ?
A-i domina pe alții, a-i subjuga.
Și de asemenea, îmi place când oamenii sunt îndatorați față de mine.
De exemplu, îmi place să mi se ceară îndurare.
Când un om condamnat este pe cale de a fi executat,
apar în ultimul moment și-l iert.
Îmi place foarte mult asta. Da, îmi place foarte mult.
E foarte plăcut.
Care sunt regulile ?
E simplu.
Fiecare echipă trebuie să ducă vezica după linia de fund a celeilalte echipe.
Aproape orice e permis,
cu excepția utilizării armelor.
Excepția cazului în care există un acord prealabil.
Stadionul este prea mare.
Avem nevoie de un om la fiecare ieșire.
Hei, eu sunt cel care decide.
Stadionul este prea mare. Vom schimba tactica.
Tu, tu și tu...
păziți ieșirile celelalte.
Tu, du-te după întăriri.
Excelentă idee !
Uite ! Ce face ?
Ești afară !
Ăla nu e un gentleman.
E minunat.
Asta e poțiunea magică, sau un vin foarte bun.
Am trecut prin vremuri și mai grele.
Dar astăzi, cu excepția cazului în care cerul cade pe capul nostru...
- Ce-i cu zgomotul ăsta ? - Ce ?
Am zis, ce e cu fluieratul ăsta ?
Oh, nu...
M-am săturat. Sunt atât de obosit.
Scuzați-mă. Acest butoi este al nostru, l-am vrea înapoi.
În numele Romei !
Trebuie să confiscăm acel butoi !
Ia butoiul și fugi.
E butoiul meu.
Lasă-l !
Să mergem.
Stai !
În numele Romei !
Stai !
- Dă-mi vezica. - Nu, vreau să înscriu.
Luați-o spre rău !
Încărcați !
Prinde-ții !
Nu e bine.
Pindepis ?
- Ce faci aici ? - Romanii m-au recapturat.
M-au forțat să mă alătur armatei lor.
Scoate-ți aia și vino cu noi.
Bine și acum ce facem ?
Nu trimitem vestea proastă reginei.
Să nu pierdem nici un moment.
Nu contați pe mine.
Ce vrei să spui cu asta ?
I-am promis d-nei Macintosh, că voi participa la o petrecere de apă caldă
cu prietenele ei.
- Glumești. - Nu.
I-am promis. Iar un domn, își onorează promisiunile.
Ajunge, Obelix.
Îți reamintesc că suntem într-o misiune. Asta e datoria ta !
Nu puteți înțelege sentimentele ce le împărtășesc cu d-na Macintosh.
Oh, înțeleg !
Sire, ai sentimente acum nu-i așa ?
Sire, ai devenit un gentleman...
Știi ce cred eu ?
Ești patetic.
Patetic și grotesc.
Foarte bine.
Obelix !
Voi avea grijă de asta.
Obelix... Așteaptă !
Cred că este într-adevăr furios.
Arată că "Judecata de apoi".
S-ar părea că asediul a fost crâncen, nu-i așa ?
Nu le putem spune că nu avem nici o poțiune magică !
Calmează-te, Goudurix.
Foarte amuzant.
Oricum ne vor omorî, sau vor încerca să ne linșeze.
Domnule, sunt fericită că sunteți cu noi, până la capăt.
Sunt nerăbdătoare să văd efectele
celebrei poțiuni magice.
În ceea ce privește poțiunea magică, Maiestatea ta...
Am adus o cantitate mare într-un butoi...
care este în prezent...
pe fundul Tamisei.
Dar nu contează Maiestate.
Serios ?
Am ingredientele necesare, de a face suficientă poțiune pentru întreg satul.
Ce vești bune. Aproape că m-ai speriat.
Dacă ați avea din amabilitate un cazan mare de apă fierbinte pregătită...
Cred că nu înțeleg.
Trebuie să o falsificăm.
Pindepis...
Cât a mai rămas din planta ta ?
Atât de mult.
Am nevoie de ea.
Asta este tot ce am.
Știu.
Deci...
Am auzit că sunteți înzestrat cu o rezistență excepțională, d-le Obelix.
Încerc să mă mențin în formă, nimic mai mult.
Practici vreun un sport ?
Băieții noștri o fac de foarte tineri.
Asta îi întărește.
Mai important, le insufla un sentiment de camaraderie.
Personal, cred că prietenia
este de departe cea mai puternică legătura între doi oameni.
Ce crezi, domnule Obelix ?
Prietena noastră, ar dori să știe dacă credeți că prietenia
este cea mai puternică legătura între doi oameni ?
Asterix...
Încă o dată,
disciplina romana triumfa peste haosul barbar.
Fanatică echipa de comando galica,
care prin viclenie a încercat să învingă rebelii britanici,
a fost eliminată.
Și așa-zisa lor arma secretă, a fost distrusă !
A venit timpul
să curățăm sătul de teroriști !
E gata.
Cred că a fost mult mai simplu decât am crezut.
Domnilor, vă rog...
Excelent.
Foarte revigorant. Simt deja efectele.
Aș putea avea un pic de lapte în poțiunea mea ?
În formație de atac !
Înainte... marș !
Legiuni ! Stați !
Ave, românule.
Hei, am vrut doar să jucăm corect, după spusele britanicilor...
Avem poțiunea magică, așa că vă puteți preda, încă.
Îl cunosc ! E unul dintre galii invincibili.
Da, mi-e teamă că așa e.
Ce fac ?
Ce fac !
Regruparea !
- Am crezut că au murit ! - E în viață.
Prietenul lui cel gras, nu poate fi departe. Taci, e super sensibil.
Dacă britanicii au poțiunea, suntem morți.
Cred că i-am speriat. Sunteți pregătiți ?
Prietenul tău nu arată prea bine.
Scuzați-mă.
Vin imediat înapoi.
E ceva în neregulă ?
Mă gândeam că, poate te voi aștepta aici.
- Goudurix... - Ne vor măcelări !
Ascultă-mă. Ceea ce le-am dat nu a fost poțiune magică, ci speranța
și asta e tot ce au.
Dacă pierdem, vor pierde și ei. Asta e ceea ce vrei ?
A venit timpul să devii bărbat.
Altădată, va fi prea târziu.
Rămâi în formație !
Ne vor măcelări !
Strângeți rândurile !
Ei nu au puteri magice ! E cacealma.
Nu au puteri magice !
Strângeți rândurile ! Atacă-ți !
E cacealma !
Ce...
Ce este asta ?
Obelix...
Obelix !
Așteaptă.
Nu cred că ai dreptul să decizi ce e bine pentru mine.
Vreau ca să fie foarte clar.
În privința a ceea ce ai spus,
că sunt o povară... că ai sacrificat totul pentru mine...
Haide, Obelix...
M-am gândit la asta.
Acesta nu e un sacrificiu.
Un sacrificiu este atunci când nu te alegi cu nimic în schimb.
Dar nu poți spune asta.
Pentru că știi ce primești ?
Un prieten.
Obelix...
Mi-e rușine de ceea ce s-a întâmplat.
Nu s-a întâmplat nimic.
Îmi pare nespus de rău că vă întrerup...
Dar ce facem cu ei ?
Nu !
Sunt aici !
Asta e tot. Să mergem acasă...
Dragii mei gali, toată Britania vă este profund recunoscătoare.
Cât de mișto, mulțumim.
Mulțumim, Maiestatea voastră.
Dar victoria, ați dobândit-o în special pentru curajul vostru.
Nu a fost poțiunea magică.
Am ghicit la fel de mult.
Cu toate acestea, am gustat amestecul
și am constatat că e delicios.
Ce planta a fost ?
Este o plantă care este utilizată la scară largă în țara mea.
Noi numim această "ceai".
Ei bine atunci, începând de astăzi, declar "ceai" băutura noastră națională.
Domnule Pindepis, doresc să comand 4000 de tone.
Mulțumesc.
Iar dumneata, domnule Jolitorax,
pentru curajul și vitejia dumneavoastră
și cel mai important,
pentru promovarea valorilor țării noastre mari,
te numesc
"Principele națiunii".
Mulțumesc, Maiestatea voastră.
Aș dori la rândul meu,
să aduc un omagiu de mulțumire femeii care m-a inspirat
în toată această aventură...
Ale căror calități excepționale și abundente,
atrag admirația, dar
și respectul meu...
Ale cărei frumusețe radianta strălucește atât de puternic
încât ar putea desigur,
servi ca un far pentru navele pierdute în ceață...
Ale cărei forme grațioase,
promit delicii voluptoase...
și a căror buze senzuale,
plâng după săruturi pasionale.
Ea, care este bucuria mea, nebunia mea, ea, care face să mi se învârtă capul...
Ofelia, am așteptat mult prea mult timp să-ți fac această declarație,
te iubesc. Nimic nu m-ar face mai fericit...
Oh, taci și sărută-mă !
Am dat de necaz.
Domnule Obelix !
Da ?
Când un domn abandonează o doamnă,
în mijlocul unui eveniment social,
umilind-o și provocând bătaie de joc în fața prietenilor ei...
confruntarea fata în față este atât de mare,
așa încât nu poate fi considerat un gentleman...
Excepția cazului în care desigur,
siguranța Maiestății Sale este în joc.
În acest caz, doar în acest caz,
el poate, în mod excepțional, să fie scuzat.
Mulțumesc.
Dar...
Cred că undeva adânc, sunt un adevărat gal.
Și eu o britanică reală.
A venit timpul să ne luăm rămas bun, Obelix.
Și în numele a tot ceea ce ne-am împărtășit,
aș lăsa deoparte
principiile educației mele
și mi-aș permite să...
vă strâng mâna.
Nu știu cum să-ți spun, dar e...
În orice caz, nu voi fi niciodată același.
Vei vedea Asterix, vei cădea și tu în patima dragostei.
Bine, bine. Mi-am făcut o mulțime de cunoștințe.
Sunt atât de fericit.
E extraordinar.
Energia de aici este uimitoare, nu crezi ?
Scuză-mă ?
Am spus, energia de aici este uimitoare.
Iartă-mă o Cezar,
dar pentru sfârșitul capitolului privind campania britanică...
ceea ce ar trebui să scriu ?
După câteva săptămâni de asediu,
regina britanicilor și soldații săi, s-au predat lui Cezar
care, arătând mărinimie, le-a cruțat viața
și a plecat spre noi cuceriri.
Dar...
Ce ? E greșit ceva ?
Nu, nu...
"Aventurile lui Asterix..."
Acum le știu pe toate.